Problem neprilagođene infrastrukture za osobe s invaliditetom u Zagrebu
“Osjećaj bespomoćnosti, ali i ljutnje obuzme me svaki put kad želim posjetiti trgovinu, muzej ili bilo koje drugo javno mjesto.”
![](/sites/default/files/styles/emisija_cover_1140x620/public/2023-07/infras.jpg?itok=mwFzrZfs)
Osobe s invaliditetom svakodnevno se suočavaju s mnogobrojnim izazovima, koji možda nama izgledaju banalno. Međutim, riječ je o vrlo ozbiljnim stvarima o kojima trebamo voditi računa. Jedan od važnih izazova je problem neadekvatne infrastrukture. Mario (29) iz Zagreba s nama je podijelio neka od svojih iskustava.
“Rođen sam s cerebralnom paralizom. Ona utječe na moju sposobnost kretanja, u smislu da samostalno ne mogu hodati. Većinu vremena provodim u invalidskim kolicima. Kolica mi omogućuju da ostanem mobilan i da se samostalno krećem. Živim u Zagrebu ali moj svakodnevni život nije uvijek lak i bezbrižan. Susrećem se s brojnim problemima svaki put kad izađem iz kuće. Prvo što primjećujem jest neprilagođenost većine javnih prostora i infrastructure osobama s invaliditetom. Mnogi pločnici i prijelazi preko gradskih ulica prepuni su rupa, izbočina, i drugih neravnina, odnosno prepreka koje otežavaju ili čak onemogućavaju moje kretanje. Stvari su se dodatno pogoršale nakon potresa, ali općenito mislim kako se infrastruktura u Zagrebu jako lose održava”, požalio nam se Mario.
“Osjećaj bespomoćnosti, ali i ljutnje obuzme me svaki put kad želim posjetiti trgovinu, muzej ili bilo koje drugo javno mjesto. Puno puta nisam u mogućnosti doći do mjesta koja me zanimaju zbog stepenica, nepostojanja rampi, previse strmih rampi ili zbog nepostojanja invalidskih pristupačnih ulaza. Tako sam često prisiljen tražiti pomoć prolaznika kako bih se mogao kretati gradom. Ne volim baš druge moliti za pomoć, jer mi to nije ugodno iskustvo."
Mario ne voli dugo biti na jednome mjestu, stoga često koristi usluge javnog prijevoza.
“Osim toga, istakao bih i problem povezan s javnim prijevozom. Svakako su za pohvalu novi niskopodni tramvaji, ali na nekim je mjestima ipak teško ili gotovo nemoguće samostalno ući i ukrcati se. U posljednje vrijeme vidim kako se po gradu otvaraju nove biciklističke staze. Na žalost, čini mi se da baš nisu od prevelike koristi. Slabo se njima voze biciklisti. Mislim da je potrebnije da se gradske ulice i ulazi u javne ustanove bolje prilagode osobama s invaliditetom. Nadam se da će se to u budućnosti promijeniti na bolje.”
*Glavni cilj otvaranja naše nove rubrike “Vrijediš više” jest pokazati svakoj osobi s invaliditetom (tjelesnim ili psihičkim) da je vrijedna, nezamjenjiva i potrebna društvu u kojem živi. Uz to, svaka osoba posjeduje intrinzično dostojanstvo ljudske osobe i moraju joj biti osigurana sva osnovna ljudska prava. Nastojimo donositi svjetlost u tmurnu svakodnevnicu i boriti se protiv svakog oblika stereotipa i predrasuda, kao i protiv nasilja koje bi bilo usmjereno prema osobama s invaliditetom. Projekt je sufinancirala Agencija za elektroničke medije, iz Fonda za pluralizam.